Det är svårt att tro att för bara ett decennium sedan var "svajpa höger" ett helt nytt fenomen. Snacka om att saker och ting har förändrats! Enligt Pew Research Center träffade omkring tio procent av de heterosexuella svarande i seriösa förhållanden sin partner via en dejtingsajt. Intressant nog visade forskningen att användare av dejtingappar hade olika positiv erfarenhet av dessa plattformar överlag. Frågan är vad denna spelifiering av jakten på kärlek gör med hjärnan? Som människor är vi programmerade att söka efter en partner och faktum är att samma delar av hjärnan som aktiveras av droger även blixtrar till när vi blir förälskade.
Kan det vara så att företag drar nytta av vårt dopaminberoende för ekonomisk vinning?
Klicka vidare för att ta reda på hur hjärnan påverkas av dejtingappar.
De allra flesta av oss gillar att titta på människor vi finner attraktiva. När du öppnar en dejtingapp möts du av en uppsjö bilder på möjliga kandidater.
En studie från F.C. Donders Center for Cognitive Neuroimaging i Nederländerna fann att aktiviteten i en del av hjärnan som är involverad i belöningsbearbetning ökar när vi ser attraktiva ansikten.
Detta område i hjärnan, känt som accumbenskärnan, fungerar som det neurala gränssnittet mellan motivation och handling. Det spelar en avgörande roll när det kommer till mat, sex och stressrelaterade beteenden samt drogintag.
Oförutsägbara belöningar triggar aktiviteten i hjärnans belöningscentra mer än de vi kan förvänta oss. Det är denna oförutsägbarhet som håller användarna fortsatt nyfikna och "fast".
När du använder en app som Tinder, till exempel, kan effekten jämföras med känslan du får när du använder spelautomater på ett casino – du vet aldrig när du kan vinna jackpotten.
När användare svajpar höger vet de inte om de kommer att matcha med någon som de finner attraktiv. Även om de inleder en konversation vet de inte om/när en person kommer att svara.
Andra kan svajpa på dem även om de inte har appen öppen, så om de öppnar appen efter en längre tids inaktivitet kan de mycket väl ha nya potentiella matchningar.
Reglering av alternativ verkar skötas av en annan del av hjärnan, kallad dorsolaterala prefrontala cortex (DLPFC).
Vid svar på val aktiveras amygdala och ventrala striatum. Ventromediala prefrontala cortex håller subjektivt värde, medan DLPFC viktar varje värde mot varandra.
Faktorer som fördröjd diskontering, kognitiv bias och minskad tillfredsställelse i takt med att konsumtionen ökar påverkar värdenas vikt.
Beroende på de aktuella målen tillskriver DLPFC vissa möjliga val större värde. Med andra ord kanske självkontroll inte bara handlar om impuls kontra avsikt.
Om någon har ett tydligt mål att hitta en romantisk partner lägger DLPFC-delen av hjärnan större vikt vid att kolla apparna regelbundet.
Ett annat problem med dejtingappar är den betydande mängden valmöjligheter. Vissa psykologer menar att för många valmöjligheter minskar sannolikheten att vi fattar några beslut alls.
Enligt en studie från Columbia University, till exempel, var människor mer benägna att köpa en sylt när de hade sex alternativ jämfört med när de hade 30 att välja mellan.
Av de personer som genomfört ett köp rapporterade de som hade fått färre alternativ större tillfredsställelse med sina val efteråt.
Vissa studier ger vid handen att ju längre interaktionen med dejtingappar är, desto mer anpassar sig hjärnan som svar på dem.
Hjärnans belönings- och inlärningssystem har kopplats till kemikalien dopamin. Dopamin frigör känslor av välbehag som svar på en belöning.
Med tiden ökar dock frisättningen av dopaminneuroner som svar på belöningsprediktorn snarare än belöningen i sig.
Med andra ord triggar signalen som förutsäger belöningen större dopaminfrisättning. Blotta tanken på vad som kommer att ske frigör fler lyckokemikalier än själva belöningen.
Dejtingappar kan kapa hjärnans belönings- och inlärningssystem. Till en början är det troligt att dopaminfrisättningen inträffar först när personen har sett vem matchningen är.
Med tiden blir det dock mer sannolikt att endast aviseringen triggar detta dopaminpåslag. Hjärnan har anpassat sig till att associera notisen med en eventuell matchning.
Betyder detta att dejtingappar är beroendeframkallande? De drivs av företag vars mål är att tjäna pengar, och ju mer tid du tillbringar i appen, desto mer pengar drar de in.
Dopamin ingår i en rad beroendeframkallande processer, men det finns fortfarande mycket vi inte vet om resultatet av vad som sker på dejtingsajter och hur de påverkar användarna.
På Alla hjärtans dag 2024 lämnade en grupp på sex personer in en stämningsansökan mot Match Group (ägare av Tinder, Hinge och andra populära dejtingappar och sajter) och hävdade att deras "beroendeframkallande, spelliknande" funktioner var utformade för att "låsa in användare i en oändlig pay-to-play-slinga".
Match Group förnekar detta och säger att de strävar efter att "få ut folk på dejter varje dag och bort från våra appar", enligt en talesperson för företaget.
Molly Crockett, neuroforskare vid Yale University, skrev en artikel om dejtingappar som svar på den senaste tidens upprördhet. I den noterade hon att dessa appar tillgodoser en plattform för redan befintligt mänskligt beteende, snarare än söker förändra det.
Skapare av dejtingappar hävdar också att de gör människors liv enklare utan att förändra dem eller hacka vår neurobiologi.
Om så verkligen vore fallet skulle många av apparnas affärsmodeller inte generera några pengar. De överlever så länge vi fortsätter att svajpa.
Dejtingappar är för många bekväma och ett sätt att slippa tristessen – åtminstone tillfälligt. Om du inte lyckas hitta någon riktigt speciell erbjuder de åtminstone tillfällig tillfredsställelse. Det må så vara att deras popularitet går upp och ned, och kanske hackar de hjärnans belöningssystem, men de är sannolikt här för att stanna.
Källor: (National Geographic) (Psychology Today) (The Guardian) (Pew Research Center)
Så påverkas hjärnan av dejtingappar
Är du beroende av tanken på kärlek?
LIVSSTIL Relationer
Det är svårt att tro att för bara ett decennium sedan var "svajpa höger" ett helt nytt fenomen. Snacka om att saker och ting har förändrats! Enligt Pew Research Center träffade omkring tio procent av de heterosexuella svarande i seriösa förhållanden sin partner via en dejtingsajt. Intressant nog visade forskningen att användare av dejtingappar hade olika positiv erfarenhet av dessa plattformar överlag. Frågan är vad denna spelifiering av jakten på kärlek gör med hjärnan? Som människor är vi programmerade att söka efter en partner och faktum är att samma delar av hjärnan som aktiveras av droger även blixtrar till när vi blir förälskade.
Kan det vara så att företag drar nytta av vårt dopaminberoende för ekonomisk vinning?
Klicka vidare för att ta reda på hur hjärnan påverkas av dejtingappar.